Засновано на реальних подіях.
1951 МАНЧЕСТЕР, АНГЛІЯ
Ви зосереджені?
Добре.
Якщо Ви не будете уважно слухати,
то можете пропустити щось,
дещо важливе.
Я не робитиму пауз.
Я не повторюватиму,
а Ви не будете мене перебивати.
Гадаєте, якщо Ви сидите там,
а я сиджу тут,
то Ви контролюєте те, що відбувається.
Ви помиляєтеся.
Я тут керую.
Бо я знаю те,
чого не знаєте Ви.
Манчестерський відділ поліції, будь ласка, зачекайте.
Тюрінґ, Алан.
СЕКРЕТНЕ РОЗВІДУВАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ (МІ6) ШТАБКВАРТИРА
Вікна розбиті.
Дім обнишпорили.
Відправте туди детектива, гаразд?
Від Вас мені потрібне
зобов'язання.
Ви будете пильно слухати
і не будете мене судити, доки я не закінчу.
Якщо Ви не можете пообіцяти цього,
то, будь ласка, вийдіть з кімнати.
Увійдіть.
Але якщо Ви вирішите залишитися,
пам'ятайте, що це було Ваше рішення.
За все, що трапиться,
починаючи з цієї миті, відповідаю не я.
А Ви.
Алана Тюрінґа пограбували.
Зосередьтеся.
То що тут?
Тюрінґ, Алан.
Професор у Кінґз.
Схоже, сюди хтось вдерся.
Он як? І що?
Це, власне, й усе. Нічого не зникло.
Що він робить у Манчестері?
Щось пов'язане з машинами.
Проект Національної фізичної лабораторії.
Я перевіряв, але він не каже, з чим це пов'язано.
Професоре Тюрінґ?
Детектив Нок, манчестерська поліція.
Сержант Стайл розповів мені, що до Вас вдерлися минулої ночі.
Професоре Тюрінґ?
Відійдіть,
і не вдихайте глибоко.
- Не вдихати? - Нерозбавлений ціанід.
Знадобиться
не більше ковточка, щоб вбити Вас.
Яке розчарування.
Перепрошую?
Я сподівався, що вас буде більше.
Сержанте Стайл, річ у мені, чи Вам також здається,
що нас образили?
Минулої ночі хтось вдерся до Вас.
Ваш сусід, містер Спрінґборн, повідомив про шум.
Розповів, що чув якийсь гамір.
Але Ви кажете, що нічого не вкрали.
Це дивно. То, може, розповісте нам,
що трапилося, і ми знайдемо того, хто це зробив.
Джентльмени,
думаю,
що ви зможете знайти того, хто це зробив, лише тоді,
коли він прийде просто до вас і плюне вам в обличчя.
Зараз мені потрібен
не поліцейський, а дуже хороша прибиральниця.
Тож, якщо у вашій машині не знайдеться фартуха,
пропоную
заповнити ваші звіти, і залишити мене наодинці.
Як скажете, професоре Тюрінґ.
Хай щастить з Вашим ціанідом.
Закладаємося,
що Ви не зможете назвати нестерпнішого пришелепка?
Він поводиться якось неприродньо, хіба ж ні?
Не розумію, про що Ви.
Якщо не хочеш, щоб двоє поліцейських
копирсалися в твоїх особистих справах,
то це чудовий спосіб, щоб впевнитися у цьому.
Скажіть, що Ви не вважаєте це підозрілим.
Я не вважаю це підозрілим.
Таємничий професор, який не хоче визнавати,
що з його дому щось украли?
Думаю, Алан Тюрінґ
щось приховує.
ІМІТАЦІЙНА ГРА
Оголошено війну!
800 000 дітей евакуйовано!
Очікуються німецькі бомбардування!
Купуйте газети тут!
Свіжий випуск!
1939 ЛОНДОН
Очікуються німецькі бомбардування!
[Невілл Чемберлен]: Сьогодні вранці
британський посол у Берліні
звернувся до німецького уряду
з нотою про те, що,
якщо ми не отримаємо відповіді
до 11:00,
буде оголошено
війну між нами.
Мій обов'язок розповісти вам,
що такої домовленості не було досягнуто.
Отже,
ця країна у стані війни
з Німеччиною.
[Король Георг VI]: Уже вдруге
протягом життя більшості з нас
наша країна у стані
війни.
Ми намагалися знайти
мирне рішення...
Документи, будь ласка.
БЛЕТЧЛІ РАДІОФАБРИКА
Що Ви тут робите?
О, леді сказала мені зачекати.
У моєму кабінеті?
А вона сказала, що Ви можете приготувати собі горня чаю,
доки Ви тут?
Ні, не сказала.
Можна зробити висновок,
що вона також не пояснила Вам, у чому полягає жарт.
А вона мала це зробити?
Хто Ви?
Алан Тюрінґ.
А, Тюрінґ.
Математик.
Правильно.
- Як я міг не здогадатися? - Власне, Ви не здогадалися.
Ви щойно прочитали це на тих паперах.
Коледж Кінґз, Кембридж.
Тут сказано, що Ви надзвичайно здібні
до математики.
Не впевнений, що я можу дати належну оцінку цьому, містере...
- Скільки Вам років, містере Тюрінґ? - 27.
А скільки Вам було, коли Ви почали працювати в Кембриджі?
- 24. - А скільки Вам було,
коли Ви опублікували статтю під такою назвою,
яку я заледве розумію?
- 23. - І Ви вважаєте,
що це не визначає Вас, як надзвичайно здібного?
Ньютон відкрив біномінальний розклад у 22.
Айнштайн написав чотири статті, які змінили світ, до того,
як йому виповнилося 26.
Наскільки я можу сказати,
то навряд
я досяг такого рівня.
Господи, Ви серйозно.
А Ви б хотіли, щоб це був жарт?
О, не думаю, що Вам відомо, що це таке.
Навряд чи справедливо вимагати цього
для того, що працевлаштуватися тут, містере...
Капітан Денністон, Королівський військово-морський флот.
Гаразд, містере Тюрінґ, я здаюся.
Чому Ви хочете працювати на уряд Його Величності?
О, насправді я не хочу.
Ви чортів пацифіст?
Я... агностик щодо насильства.
Що ж, Ви усвідомлюєте,
що за 600 миль від Лондона
є такий собі малий паскудник на ймення Гітлер,
який хоче, щоб Європу поглинула тиранія?
Я не спеціаліст у політиці.
Справді?
Що ж, гадаю, Ви щойно встановили рекорд
з найкоротшої співбесіди
у військовій історії Британії.
Мама каже, що я можу бути досить прикрим за рахунок того,
що я один із найкращих математиків на світі.
На світі?
О, так.
Ви знаєте, скільки претендентів на цю програму я відхилив?
- Ні. - Атож,
бо це цілком таємно.
Але я скажу Вам лише тому, що ми друзі,
що минулого тижня,
я відмовив одному з найкращих лінгвістів країни.
Він знає німецьку краще, ніж Бертольт Брехт.
Я не знаю німецької.
Що?
Я не знаю
німецької.
То як, в біса, Ви будете розшифровувати
німецькі повідомлення, якщо Ви,
ну, скажімо, не знаєте німецької?
Я надзвичайно вправний у розв'язуванні кросвордів.
- Марґарет! - Німецькі шифри - це загадки.
Це гра, така ж, як і будь-яка інша.
- Марґарет, де Ви? - А я маю хист до ігор.
До загадок.
А це найскладніша загадка на світі.
Марґарет!
Заради Бога.
Це, напевне, жарт.
Боюся, я не знаю, що це таке,
капітане Денністон.
Щасливої дороги до Кембриджу, професоре.
"Еніґма".
Ви мене кликали?
Ось чим ви тут займаєтеся.
Цілком таємна програма в Блетчлі.
Ви намагаєтеся зламати німецьку машину "Еніґма".
Чому Ви так вирішили?
Це найкращий шифрувальний пристрій в історії,
і німці використовують його для всіх важливих повідомлень.
Якщо Союзники зламають "Еніґму",
то...
ця війна буде дуже короткою.
Звісно, Ви працюєте саме над цим.
Але наразі Ви ще нічого не досягли.
Якби це було не так, Вам не довелося б наймати шифрувальників
з університету.
Я Вам потрібен набагато більше, ніж Ви потрібні мені.
Я люблю розв'язувати задачі,
капітане.
А "Еніґма" - це найскладніша задача на світі.
Ні, "Еніґма" не просто складна, вона неймовірна.
Американці, росіяни, французи,
німці - всі думають, що "Еніґма"
незламна.
Добре.
Дозвольте мені спробувати, і тоді ми будемо знати напевне,
хіба ж ні?
Дозвольте представити "Еніґму".
Інформація про кожну несподівану атаку,
кожен секретний конвой,
кожен підводний човен в чортовій Атлантиці
проходить через цю штуку.
І виходить з неї абракадаброю.
Вона прекрасна.
Це наче покручена рука смерті.
Наші співробітниці з "Wrens" перехоплюють тисячі радіоповідомлень щодня,
але для чарівних юних леді
із Жіночого Королівського військово-морського флоту вони безглузді.
Лише, якщо знову пропустити їх через "Еніґму",
вони матимуть якийсь сенс.
Але в нас є "Еніґма".
Так, польська розвідка
поцупила її в Берліні.
То в чому проблема?
Просто введіть перехоплені повідомлення
знову до "Еніґми" й отримаєте...
Слухай, це не так просто, правда ж?
Просто мати "Еніґму"
недостатньо, щоб розшифрувати повідомлення.
Дуже добре, містере Тюрінґ.
Щоб розшифрувати повідомлення, треба знати налаштування машини.
До того ж, німці змінюють налаштування
щодня приблизно опівночі.
Зазвичай ми перехоплюємо
перше повідомлення десь о шостій ранку,
що дає вам рівно
18 годин щодня, щоб зламати шифр,
до того, як він зміниться, а ви почнете заново.
П'ять роторів.
Десять комутаційних кабелів.
- Це... - Один мільйон.. - Тисячу мільйонів...
Ні, ні, це, а, зараз скажу.
- Це мільйон мільйонів. - Рахуємо мільйонами, звичайно.
Це понад 150 мільйонів мільйонів мільйонів можливих варіантів налаштувань.
Дуже добре.
159.
Якщо бути точним. 1-5-9
з 18-ма нулями позаду.
Можливостей.
Кожнісінького дня.
Джентельмени, познайомтеся, це Г'ю Александер.
Я особисто обрав його
для керівництва цим відділом. - А Ви не...
Містер Александер виграв Британський національний шаховий турнір.
Двічі.
Ви тут не єдині,
хто має хист до ігор, містере Тюрінґ.
То ми працюватимемо разом?
Я б хотів мати власний кабінет.
Ви команда і будете працювати як єдине ціле.
У мене немає часу для пояснень під час роботи,
і я боюся, що ці люди
лише сповільнюватимуть мене. - Якщо Ви не можете
гратися в гурті, то, боюся, ми взагалі не дозволимо Вам гратися.
Це Стюарт Мініз, MI6.
Є лише п'ять підрозділів військової розвідки.
Не існує MI6.
Саме так.
Це примара.
Містере Тюрінґ, Ви знаєте, скільки британських військовослужбовців
загинули через "Еніґму"?
Ні, не знаю.
Троє
протягом нашої бесіди.
Ой, погляньте, ще один.
Сподіваюся, у нього не було сім'ї.
Цю війну, про яку говорить капітан Денністон,
ми її не виграємо.
Зламайте шифр,
тоді в нас принаймні буде шанс.
Залишимо дітей наодинці
з їхньою новою іграшкою?
Отож, джентльмени,
пограймося.
Гра була досить простою.
Кожне німецьке повідомлення, кожен несподіваний наступ,
кожне бомбардування,
кожна неминуча атака підводних човнів...
Усе це витало в повітрі.
Радіосигнали,
які будь-який школяр із радіоприймачем
міг перехопити.
Штука в тому, що вони були зашифровані.
Було 159 мільйонів мільйонів мільйонів можливих
налаштувань "Еніґми".
Все, що нам потрібно було робити, це спробувати кожне з них.
Але, якби десятеро людей перевіряли по одному з налаштувань за хвилину,
протягом 24 годин щодня сім днів на тиждень,
за скільки днів, на Вашу думку,
було б перевірено
кожне з налаштувань?
Власне, йдеться не про дні, а про роки.
Доброго ранку.
За 20 мільйонів років.
Щоб зупинити майбутній наступ, - Дякую.
нам потрібно було здійснити перевірку, яка займає 20 мільйонів років,
за 20 хвилин.
Я голодний, як собака.
Пообідаємо?
Господи, що це робиться
з жінками в маленьких капелюшках?
Хлопці, ми збираємося пообідати.
Алане?
Так?
Я сказав, ми збираємося пообідати.
Алане?
Так?
- Ти мене чуєш? - Так.
Я сказав, що ми збираємося пообі...
Мені вже трохи набридло.
- Що? - Я запитав,
чи ти хочеш пообідати з нами.
Ні, не запитав.
Ти сказав, що ви збираєтеся піти пообідати.
Я тебе чимось образив?
Чому ти так вирішив?
Ти хотів би пообідати з нами?
- О котрій обід? - Господи, Алане,
це ж лише канапка.
- Що, це? - Обід.
О, я не люблю канапок.
Не зважай.
Знаєш,
щоб грати на нервах своїми манерами генія,
треба справді стати генієм, Алане.
Наразі це в нас
є певний поступ, чи не так?
Та невже?
Так, у нас.
Ми розшифрували чимало німецьких повідомлень,
аналізуючи частоту використання літер.
Навіть зламаний годинник показує точний час двічі на добу.
Це не поступ, це сліпа вдача.
Я створюю машину,
яка дозволить нам розшифровувати кожне повідомлення,
кожного дня, негайно.
Хто зголоднів?
Ходімо.
Я зголоднів.
Що?
Пітер запитав, хто зголоднів.
Можна мені супу, будь ласка?
...ще один розрив електричного кола тут...
1951 МАНЧЕСТЕР
Що значить "засекречені"?
Ні, я знаю, що означає слово засекречені.
Я питаю, чому засекречена військова справа професора математики?
Добре, я зайду.
Перепрошую, я хотів би переглянути деякі документи.
Обліково-послужну картку містера Тюрінґа,
Алана.
Я з Міністерства закордонних справ.
Це неприйнятно.
Якщо Ви хочете обговорити скаргу,
то пропоную домовитися про зустріч.
Александер...
Скаргу?
Ні, ні, Г'ю Александер
відхилив моє прохання про надання деталей і обладнання,
які необхідні для машини, яку я створюю.
Ваші колеги-шифрувальники відмовляються працювати з Вами,
вони подали офіційну скаргу.
Мене надихнула стара польська шифрувальна машина.
Але це
неабиякий крок уперед.
Якщо Ви не відповісте на скаргу,
я буду змушений передати її до Міністерства внутрішніх справ.
Покладіть ці документи на моєму столі.
Добре, ось моя відповідь: усі вони ідіоти.
Звільніть їх і використайте заощаджене, щоб профінансувати мою машину.
Потрібно всього сто тисяч фунтів.
Сто тисяч...
Чому Ви створюєте машину?
Це високотехнічно. Ви не зрозумієте.
Пропоную Вам спробувати.
"Еніґма" - це
надзвичайно добре продумана машина.
Наша проблема в тому, що, намагаючись подолати її, ми використовуємо тільки людей.
А якщо лише машина
зможе перемогти іншу машину?
Що ж, це не було дуже технічно.
Г'ю Александер - голова
Вашого відділу; він сказав ні, тож так і буде.
У мене просто немає на це часу.
Ви колись вигравали війну, Тюрінґу?
Я вигравав.
Знаєте, як це робиться?
Порядок, дисципліна,
субординація.
Ви вже не в університеті.
Ви малесенька ланка у величезній системі.
І Ви робитимете те, що накаже Ваш командир.
Так.
А хто Ваш командир?
Вінстон Черчилль,
Даунінґ-стріт, 10,
Лондон, SW1.
Якщо Вас не влаштовують мої рішення,
то можете звернутися до нього.
Містере Мініз!
Ви їдете до Лондона?
Можливо.
Могли б Ви передати мого листа?
Перепрошую,
Ви, мабуть, жартуєте?
Черчилль призначив Алана керівником?
- Це жахлива ідея. - Ні, ні, ні, ні, ні.
То тепер я можу наказувати цим людям?
Нестерпно це казати, але так.
Чудово. Кіт і Чарльз, ви обоє звільнені.
- Прошу? - Що?
Ви пересічні лінгвісти,
і вже напевне вбогі шифрувальники.
Алане, ти не можеш просто так звільнити Кіта та Чарльза.
Він щойно сказав, що я можу.
Ні, не казав.
Але Черчилль сказав.
Іди к бісу.
Це не по-людськи.
Навіть для тебе.
Мабуть, Ви були популярним у школі?
1928 ШКОЛА ШЕРБОРН
Проблема почалася, звісно,
з моркви.
Морква помаранчева.
А горох
зелений.
Вони не повинні торкатися.
Тепер я.
Знаєте, чому людям
подобається насильство?
Бо це таке приємне
почуття.
Насильство
глибоко задовольняє людей.
Але, якщо прибрати задоволення,
то такі дії стають
беззмістовними.
Тюрінґу?
Та ну!
Не будь таким жидом.
Хай лишається тут гнити.
Звичайно, я не сам це зрозумів.
Мені допомогли.
Крістофер допоміг.
Алане, з тобою все гаразд?
Це не моя вина.
Морква змішалася з горохом і...
Мені шкода.
Я не дозволю, щоб це трапилося знову.
Стає все гірше.
Вони б'ють мене просто тому, що я розумніший за них.
Ні, вони б'ють тебе, бо ти інакший.
Мама каже, я просто дивак.
І вона права.
Але, знаєш, Алане,
іноді саме ті люди, про існування яких ніхто навіть не здогадується,
роблять речі, які годі уявити.
То що тепер робитимемо?
Нам бракує штату.
Ну, то треба знайти ще когось
для штату.
І як ти пропонуєш це зробити?
ЯКЩО ВИ ЗМОЖЕТЕ РОЗВ'ЯЗАТИ ЦЕ ЗАВДАННЯ МЕНШЕ, НІЖ ЗА 10 ХВИЛИН,
ПОДЗВОНІТЬ, ЩОБ МАТИ МОЖЛИВІСТЬ ОТРИМАТИ ЗАХОПЛЮЮЧУ РОБОТУ
Алан Тюрінґ
до Стюарта Мініза.
Дуже добре, сер.
То хто вони?
Насправді, всі вони різні.
Учитель, інженер,
кілька студентів.
І Ви вважаєте, що вони підходять для Блетчлі,
бо добре розв'язують кросворди?
Ну, вони кажуть, що добре, а зараз ми дізнаємося правду.
Для того, щоб вам допомогти,
справа від вас лежать зелені записники.
Ви можете робити в них нотатки.
Джентльмени, у вас є шість хвилин,
щоб виконати завдання, на кожному етапі
я буду...
Вибачте, мадам, до цієї кімнати входити заборонено.
О, перепрошую за спізнення.
В автобуса спустило колесо.
Можна мені продовжувати?
- Дякую. - Вам не можна тут бути, мадам.
Та я ж лише на кілька хвилин спізнилася.
Секретаріат нагорі.
Ця кімната для кандидатів.
Можна мені продовжити, будь ласка?
Я кандидатка.
На яку посаду?
У листі точно не вказано.
Секретаріат сходами вгору.
Тут сказано, що це цілком таємно.
Що сталося?
Я розв'язала
кросворд у газеті,
й отримала листа про те,
що я кандидатка на якусь таємничу посаду.
Мене звуть Джоан Кларк.
Міс, Ви справді розв'язали це завдання самотужки?
Чому Ви думаєте, що я не могла зробити цього самотужки?
- Я справді дуже вправна в... - Мадам,
я змушений попросити Вас... - Міс Кларк,
я вважаю спізнення
за будь-яких обставин неприйнятними.
Сідайте, щоб ми могли продовжити.
Дякую.
Отож,
як я вже казав, ви маєте шість хвилин,
щоб розв'язати завдання, яке лежить перед вами.
Джентельмени і леді,
починайте.
Шість хвилин.
Це взагалі можливо?
Ні, я зробив це за вісім.
Важливо не те, чи вони розв'яжуть кросворд.
А те, як вони підходять
до вирішення неймовірних завдань.
Чи вони беруться за все одразу, чи розділяють завдання
на маленькі...
Ви закінчили?
Так.
5 хвилин 34 секунди.
Ви сказали закінчити менше, ніж за шість.
Вітаю.
Ласкаво просимо на службу до Його Величності.
Якщо ви розповісте бодай слово про те, що я вам покажу,
вас стратять за державну зраду.
Ви брехатимете своїм друзям,
своїй сім'ї й кожному знайомому
про те, чим насправді займаєтеся.
І чим ми насправді займаємося?
Ми збираємося зламати незламний нацистський шифр
і виграти війну.
O.
Що ти читаєш?
Це про криптографію.
Як секретні повідомлення?
Не секретні.
Саме це найкраще.
Повідомлення, які кожен може побачити, але ніхто не знає, що вони означають,
доки не мають ключа.
Як це відрізняється від розмов?
- Розмов? - Коли люди розмовляють одне з одним,
вони ніколи не кажуть того, що думають.
Вони кажуть щось інше,
і чекають, що ти здогадаєшся, що вони мали на увазі.
Але я ніколи не здогадуюсь.
Тож, яка різниця?
Алане, в мене дивне відчуття,
що ти маєш хист до цього.
На добраніч, Алане.
Добраніч.
1940 БЛЕТЧЛІ-ПАРК
Зачекай, Маріон, я йду!
Повертаємося до меншої кількості налаштувань і тоді направимо знову
до тих...
Обережно, добре?
Це не іграшка.
Кумедно.
Виглядає, наче іграшка.
Здоровенна іграшка за 100 тисяч фунтів.
Прибули Ваші нові посіпаки.
Джек Ґуд, ми зустрічалися...
А де міс Кларк?
Правда ж, він чарівний?
Це не якийсь звичайний млин, що перемелює банальну продукцію.
Тобто, я маю на увазі,
що це дуже важлива радіофабрика.
Хоча, насправді ні.
Тобто у спектрі радіофабрик,
саме ця...
Чому Ви не в Блетчлі?
Дуже дякую за Ваш візит, містере Тюрінґ.
- Подорож була приємною? - Збирайте речі й їдьмо.
Мені шкода, але я не можу прийняти Вашу пропозицію.
Нам видається, що така посада
є неприйнятною.
Ви двічі були найкращою в математиці.
Але, на жаль, мені не надали можливості працювати в коледжі.
Ваше місце в Блетчлі.
Мені шкода, але людині в моєму становищі
жити...
працювати на радіофабриці так далеко від дому,
з усіма тими чоловіками
було б
недобропристойно.
Що це взагалі означає?
У нас є група юних леді,
які зазвичай виконують
різні канцелярські доручення: помічниці, перекладачки.
Вони живуть разом у місті.
Це було б більш доречним оточенням?
То я працюватиму серед цих жінок?
Так.
Дивовижні леді. Вони навіть організовують соціальні заходи
в церкві Св. Мартина, що далі вулицею.
Справді, все це дуже...
добропристойно.
Звичайна перевірка не підійде, звісно ж,
тож доведеться трохи зімпровізувати.
Чому Ви допомагаєте мені?
Бо є лише одна важлива річ
у всьому світі саме зараз - Ви розумієте? -
зламати "Еніґму".
Але, містере Тюрінґ,
чому Ви допомагаєте МЕНІ?
Іноді саме ті люди, про існування яких ніхто навіть не здогадується,
роблять речі, які годі уявити.
Сер.
- Що це? - Засекречена військова картка Алана Тюрінґа.
- Та вона ж зовсім порожня. - Саме так.
- Це порожній конверт. - Так.
Бачу, справа просунулася далеко вперед?
Військова картка Алана Тюрінґа не просто засекречена,
її не існує.
Це означає, що хтось позбувся її.
Стер її. Спалив.
А тоді хтось вдерся до його помешкання і нічого не вкрав?
Ґай Берджесс і Дональд Мак-Лейн.
Ті шпигуни з газет?
Радянські шпигуни.
Але спершу вони були професорами, правда ж?
Радикалізувалися в Кембриджі,
потім вступили до Комуністичної партії,
потім Міністерство закордонних справ, потім витік інформації
до Сталіна під час війни. А тепер подумайте,
чи зможете Ви назвати ще когось з Кембриджа,
хто б займався якоюсь туманною, цілком таємною діяльністю під час війни?
На Вашу думку, цей Алан Тюрінґ може бути радянським агентом?
На мою думку,
відбувається щось дуже серйозне
просто у нас під носом.
Ви не хотіли б з'ясувати, що це?
Ласкаво просимо, леді.
Будь ласка, пройдіть за мною.
Дехто думає, що ми воюємо
з німцями - це неправильно.
Ми воюємо з годинником.
Британія буквально вмирає з голоду.
Американці надсилають
100 тисяч тон їжі щотижня
і щотижня німці відправляють наш життєво необхідний хліб
на дно океану.
Наші щоденні поразки відбиває годинник опівночі.
Цей звук переслідує нас у снах, яких ми воліли б не бачити.
Тік...
так...
тік.
А хай йому!
- Що сталося? - Північ -
вся наша сьогоднішня робота даремна.
Але не хвилюйся, у нас ще є кілька годин до того,
як почнуть надходити завтрашні повідомлення,
і ми почнемо все заново.
З нуля.
Мені це вже в печінках сидить.
Чотири години перемонтовує свою комутаційну матрицю!
Вчора три години
на позиції роторів!
- Не йди туди. - Послухай, Джоне, ні.
Ця робота й досі була неможливою,
а тепер вона ще гірша. - Г'ю, не треба.
Трясця б вхопила тебе і твою нікчемну машину!
Моя машина - ось наш шлях до перемоги.
Справді?
Ця машина? Гм?
Ти говориш про цю кляту машину?!
- Г'ю! Г'ю! Г'ю, ні! - Г'ю! Г'ю! Припини!
Ти зарозумілий виродок.
Ти міг би допомогти нам.
З тобою ми могли б працювати швидше, але ти не допомагаєш.
Відчепися.
Він правий, Алане.
Там справжні солдати намагаються виграти справжню війну.
Мій брат
захищає конвої з провізією у військово-морському флоті.
Мої кузени патрулюють повітряний простір.
Усі мої друзі роблять свій внесок,
а ми просто марнуємо свої дні
без жодних результатів.
Через тебе.
Моя машина
буде працювати.
Ходімо, Пітере.
Добре.
Джоан.
Алане, тихіше...
Ти не міг би здійняти
ще більше шуму? А то я не впевнена,
чи моя господиня вже прокинулася. - Ой, вибач.
O, поглянь.
Думаю, це найбільше, що я можу зробити.
Ніяких чоловіків після заходу сонця.
То що ти приніс?
Ось, тримай.
Ось.
Дехто пробує квіти, знаєш.
Це справжні зашифровані "Еніґмою" повідомлення
просто від верховного
нацистського командування.
"0600 година.
Сьогодні ясна погода.
Дощ увечері.
Гайль Гітлер."
Що ж, це явно життєво важлива інформація,
яка допоможе нам виграти війну.
Мене цікавлять відношення між зашифрованими
і розшифрованими повідомленнями.
Чи зможемо ми знайти тут ключ, який можна вбудувати в "Крістофера"?
Що ще за "Крістофер"?
О, це моя машина.
Ти її назвав?
А це погане ім'я?
Ні.
Ні, не зважай.
То ти намагаєшся створити свою універсальну машину?
Я читала твої статті
в університеті. - Їх уже викладають?
Ні. Ні. Ні. Я була на свій вік незвичайно розвинена.
То...
Ти висунув теорію про машину,
яка можу розв'язати будь-яку задачу.
Яка робить не просто щось одне, а все.
Яку можна було б не лише програмувати, але й перепрограмовувати.
У цьому сенс "Крістофера"?
Людський розум може робити великі обрахунки дуже швидко,
це під силу навіть Г'ю, але я хочу, щоб "Крістофер" був розумнішим.
Щоб робив розрахунки,
а тоді визначав, над чим працювати далі.
Як це робить людина.
Лише подумай про це.
Електричний розум.
Цифрова обчислювальна машина.
Що відбувається?
Що сталося?
Ні. Ні, ні. Ні, ні, ні! Не торкайтеся цього!
- Відійдіть. - Це мій стіл.
Слава Богу.
А то я боявся, що ми шукаємо не там.
Що ви робите? Що відбувається?
У Блетчлі-парку є шпигун.
На флоті думають, що один із нас -
радянський подвійний агент, Алане.
Чому?
Наші хлопці перехопили це на шляху до Москви.
Виглядає знайомо?
Це шифр Біла.
Закодований фразою з книжки чи вірша, чи...
Ви ж не думаєте насправді, що це я зробив?
Подвійні агенти справжні виродки.
Ізольовані одинаки.
Не прив'язані до друзів і сім'ї.
Зарозумілі.
Знаєте когось такого?
Я...
Знаю, що я Вам не подобаюся,
але це не робить мене
радянським шпигуном.
Нічого незвичайного, сер.
Справді?
Що ж, гаразд.
Можливо, зараз Ви під захистом Міністерства внутрішніх справ,
але рано чи пізно
Ви зробите помилку.
І мені не доведеться марудитися з Вашим звільненням,
бо Вас повісять за державну зраду.
Привіт.
Я чула, що сталося.
Дівчата з "Hut 3" тільки про те й говорять.
Я знаю, що може тебе розвеселити.
Оскільки літера
не може бути закодована такою ж літерою, то можна одразу відкинути
деякі з варіантів налаштувань.
Це твоя команда?
- Так. - Може, привітаємося?
- Ні. - Привіт.
Я ж сказав, не треба.
- Алане. - Г'ю, привіт.
- Не знав, що ти п'єш. - Насправді він не п'є.
Він ковтнув лише трішки пінки.
Довірити Вам маленьку таємницю, міс...?
Кларк.
- Міс Кларк. - Прошу.
Пінка - це й моя улюблена частина.
Невже?
Вип'єте з нами?
За хвильку.
Міс Кларк.
Ти йому сподобалася.
- Так. - Ти...
зробила так, що сподобалася йому.
Так.
Навіщо?
Бо я жінка на чоловічій роботі,
і не можу дозволити собі бути засранкою.
Алане,
неважливо, наскільки ти розумний,
"Еніґма" все одно розумніша.
Якщо ти справді
хочеш розплутати цю загадку,
тобі знадобиться вся допомога, яку ти можеш отримати.
А вони не допомагатимуть тобі,
якщо ти їм не подобатимешся.
- Що це? - Яблука.
- Ні. - О, це й справді яблука.
Я... Міс Кларк, тобто Джоан,...
сказала, що це
було б мило чимось вас усіх пригостити.
Ну, так от. Я...
Дякую.
Люблю яблука.
Найкращі вітання міс Кларк.
Двоє людей у лісі
натрапили на ведмедя.
Один із них став на коліна помолитися.
Інший почав зашнуровувати черевики.
Перший питає другого:
"Любий друже, що це ти робиш?
Ти не зможеш бігти швидше за ведмедя."
На що другий відповідає:
"Мені й не треба.
Мені треба бігти швидше за тебе."
Я буду з "Крістофером", якщо я буду комусь потрібен.
Якщо припустити, що квадратний корінь з двох -
раціональне число, то можна сказати,
що квадратний корінь з двох
- це a/b,
де a і b -
цілі числа і b не є нулем.
Містере Тюрінґ, передаємо записки?
Ні, сер.
Тільки Тюрінґ передає записки з абракадаброю.
Гаразд, джентльмени,
не забувайте про алгебру на канікулах.
Приємного відпочинку, ми продовжимо
тему ірраціональних чисел, коли ви повернетеся.
ПОБАЧИМОСЯ ЗА ДВА ДОВГИХ ТИЖНІ, МІЙ НАЙБЛИЖЧИЙ ДРУЖЕ
1941 БЛЕТЧЛІ-ПАРК
...але теорема Ойлера відразу приведе нас до цього.
Поглянь на це.
Якщо пропустити дроти через комутаційну матрицю діагонально,
це дозволить змінювати позиції роторів у 500 разів швидше.
Це не така вже й жахлива ідея.
Думаю, так Алан каже дякую.
Це моя канапка.
Ти не любиш канапок.
Хвилюєшся?
Що вона зараз робить?
Вона опрацьовує сьогоднішні налаштування "Еніґми".
Скільки це триватиме?
Зіґ Гайль! Зіґ Гайль!
Німецька армія по всій Європі,
від Польщі до Сербії, від Литви до Данії,
від Норвегії до Франції.
Нацистський прапор майорить над двома десятками столиць.
Їхня кампанія люто розгортається в той час,
як вільна Європа зазнає краху.
О, вона й далі працює.
- Доброго ранку, сер. - Доброго, Марґарет.
Шестірні продовжують обертатися.
Ротори й далі крутяться.
Цьому нема кінця-краю.
І непомітно жодних результатів?
Ні.
Oх.
Тюрінґу.
Тюрінґу,
відчини бісові двері. - Ні.
Ні.
Відчини двері, або я їх висаджу.
Я не дозволю Вам увійти! Я... Я не дозволю Вам завадити.
Вперед.
Вимкни цю штуку.
Ні. Будь ласка, не треба. Будь ласка.
Будь ласка! Будь ласка!
Ні!
Ні. Ні!
Не треба!
Схоже на те, що Ваша велетенська
дорога машина не працює.
Працює.
Чудово.
То Ви вже зламали "Еніґму"?
Вона все ще працювала.
Це мій колега з Міністерства внутрішніх справ.
Бачте, сотні тисяч фунтів -
це чимала сума,
і він прийшов, щоб подивитися на те, що Ви можете йому показати.
Ви ніколи не зрозумієте
важливість того, що я тут створюю!
Ви розшифрували якісь німецькі повідомлення?
Хоча б одне?
Можете показати, чого Ви досягли?
Вас щедро фінансували,
але наше терпіння вичерпалося.
Із великою приємністю
я нарешті кажу це:
Алане Тюрінґу, Вас звільнено.
Будь ласка, виведіть містера Тюрінґа з приміщення.
Ні.
Перепрошую?
Якщо Ви звільните Алана,
то Вам доведеться звільнити й мене.
Що Ви таке мелете?
Повірте мені, якщо є хтось, хто не хотів би цього визнавати, то це я,
але він має рацію.
Алан правий.
Його машина може запрацювати, і це, можливо,
наш найкращий шанс.
Господи, віри не йму.
Якщо Ви звільните їх,
то Вам доведеться звільнити й мене.
І мене.
Ми найкращі криптографи Британії.
Ви збираєтеся звільнити нас усіх?
Капітане, дайте нам ще хоча б трохи часу.
Шість місяців, і, якщо машина не дасть потрібних результатів,
ми повернемося
до колишнього способу, то як?
Один місяць.
А тоді, хай допоможе мені Бог,
ви всі підете.
Облиште його.
Дякую.
Прошу.
О, і, Алане, твоя машина...
краще б вона запрацювала.
Г'ю.
Присягаюся,
я не шпигун.
Заради Бога, ясна річ, що ти не бісів шпигун.
Що?
Денністон дав мені той шифр Біла,
і вгадай що?
Я зламав його.
"Просіть, і дасться вам;
шукайте, і знайдете." Від Матвія 7:7.
Це був ключ.
Надто просто для таких, як ти.
На жаль, Денністон не згоден.
Увійдіть.
Сер, думаю, Тюрінґ упіймався.
Я простежив за ним
до пабу минулої ночі, там він зустрівся з хлопцем.
Вони обмінялися конвертами.
Тож я пішов за тим хлопом,
затримав його й добряче потрусив.
Він голубий. Він зізнався.
Що?
Чоловік це визнав. Арнольд Маррей.
Крутиться біля того пабу, чоловіки платять, щоб він пішов з ними.
Тюрінґ був серед тих, хто платили.
Але нашому містеру Маррею сяйнула думка
пізніше пограбувати помешкання Тюрінґа разом із своїм приятелем.
Ось, що приховує Тюрінґ.
Тож він гей, а не шпигун.
- Ні. - Щось не так?
Ми можемо висунути звинувачення в непристойній поведінці
проти професора університету. - Ні, це якась дурня.
Тюрінґ замішаний у чомусь серйозному...
Він скоїв злочин,
порушив закон.
І то з хлопцем. Господи Боже,
це просто огидно. - Це не те розслідування,
яке я проводив.
Приведіть його.
Заждіть.
Дозвольте його допитати.
Будь ласка. Дайте мені півгодини наодинці з ним,
і тоді, присягаюся, весь наступний місяць
я виконуватиму Ваші доручення у всіх ідіотських справах, які Вам заманеться вибрати.
Добре. Хтось принесіть мені ордер
на арешт Алана Тюрінґа.
Алане?
"Крістофер" просто працює недостатньо швидко.
- Нам треба поговорити. - Навіть з діагональною панеллю
не відкидає варіантів налаштувань так швидко,
як нам це потрібно, щоб.. - Я йду.
Але ж ти щойно прийшла.
Ні.
Ні. З Блетчлі.
Що?
Це через моїх батьків.
Мені 25, і я незаміжня. Я живу сама,
і вони хочуть, щоб я повернулася додому.
Та це ж смішно.
Вони мої батьки.
Ти не можеш піти, я тобі не дозволю.
"Я сумуватиму." От що сказала б нормальна людина
в такій ситуації. - Мені байдуже до норми.
А що мені робити, Алане?
Я не хочу розчаровувати своїх батьків.
Тут у тебе є можливість
зробити щось справді корисне в своєму житті.
І закінчити, як ти? Ні, дякую.
Мені шкода, що ти самотній.
Але "Еніґма" тебе не врятує.
Можеш це розшифрувати, ти, хирлявий нарцисе?
Чи піти ввімкнути
твого любого "Крістофера", щоб допоміг?
Вибач.
Я хочу... Я хочу, щоб ти залишилася, бо ти мені подобаєшся.
Я люблю розмовляти з тобою.
Я також люблю розмовляти з тобою, Алане.
А якби ти не була самотня?
Якби у тебе був чоловік?
Маєш когось на думці?
Маю.
Г'ю?
Г'ю надзвичайно привабливий, мушу це визнати,
але не думаю, що він створений для шлюбу.
Ні, я думав не про Г'ю.
Чи Пітер.
Пітер такий тихенький.
О Боже мій.
Але в цьому є сенс.
Ти щойно освідчився мені?
Це логічно зробити.
От сміхота.
Це все твої батьки.
Повірити не можу, що це відбувається.
Джоан...
Твоє друге ім'я Керолайн чи Кетрін?
- Елізабет. - Джоан Елізабет
Кларк,
ти вийдеш за мене?
Яка краса!
Знаю, вона незвична,
але кому подобаються звичайні речі?
Вона взяла його обидвома руками,
а тоді подивилася на мене своїми очима лані і промовила:
"Я маю вкласти це собі до рота?"
Я відповів: "Так. Ну, знаєш, по-французьки."
Тож вона запхнула його собі до рота,
стисла своїми губами
і почала мугикати кляту "Марсельєзу"!
Ходімо потанцюємо.
Ні, ні, ні, ти можеш танцювати
зі своїм нареченим коли завгодно.
Але зараз, цієї миті,
моя черга.
Що таке?
А що, як...
А що, як я не можу уявити себе з Джоан
таким чином?
Бо ти гомосексуаліст?
Я підозрював.
Треба розповісти їй,
що у мене були
стосунки з чоловіками?
Знаєш,
як підказує мій досить скромний досвід,
жінки, як правило, трішки засмучуються,
коли випадково виходять за гомосексуалістів.
Можливо, найкраще для тебе не розголошувати цю інформацію.
Вона мені небайдужа, справді.
Я... Я просто не знаю,
чи зможу прикидатися.
Не можна нікому розповідати, Алане.
Це протизаконно.
А Денністон шукає будь-якого приводу,
щоб тебе відсторонити.
Знаю.
Це має залишитися таємницею.
Ходімо, тепер твоя черга.
Добре.
Я ЛЮБЛЮ ТЕБЕ
Горня чаю?
Ні, дякую.
Містере Тюрінґ, можна поділитися з Вами таємницею?
Я добре з ними справляюся.
Я тут, щоб допомогти Вам.
О, ясно.
Машини можуть думати?
О, то Ви читали деякі з моїх опублікованих праць?
Чому Ви запитуєте?
Бо я сиджу в поліцейському відділку,
звинувачений у тому, що просив юнака торкатися мого члена,
а Ви щойно спитали мене, чи машини можуть думати.
То вони можуть?
Чи зможуть колись машини думати так, як людські істоти?
Більшість скаже, що ні.
Але ж Ви - не з більшості.
Проблема в тому, що Ви поставили дурне питання.
Справді?
Звісно, машини
не можуть думати так, як люди.
Машина відрізняється від людини.
Отож, вони й думають інакше.
Ось цікаве питання: якщо щось
думає інакше, ніж Ви,
чи значить це, що воно взагалі не думає?
Ми визнаємо, що люди мають чимало відмінностей.
Ви любите полуницю, я терпіти не можу ковзани,
Ви плачете над сумними фільмами,
у мене алергія на пилок.
У чому сенс різних смаків,
різних уподобань,
як не в тому, що наш розум працює по-різному,
що ми думаємо по-різному?
І якщо ми можемо сказати так одне про одного,
то чому ми не можемо сказати цього про розум,
створений із мідних дротів і сталі?
То про це
та велика стаття, яку Ви написали?
Як вона називається?
"Імітаційна гра".
Правильно,
то вона про це?
Хочете пограти?
Пограти?
Це гра.
Такий собі тест.
Для визначення того, з ким Ви маєте справу -
з машиною чи людською істотою.
І як грати?
Є суддя і суб'єкт,
суддя ставить питання,
і, спираючись на відповіді суб'єкта,
визначає,
з ким або з чим він розмовляє.
Все, що від Вас вимагається, це ставити мені питання.
Чим Ви займалися під час війни?
Я працював на радіофабриці.
Чим Ви насправді займалися під час війни?
Ви уважно слухаєте?
А хай йому!
Наш час вичерпується. Місяць.
Отже, ось і все?
О, проблема в тому, що неважливо, наскільки ми її покращимо.
Машина ніколи не буде здатною вчасно опрацювати
159 мільйонів мільйонів мільйонів варіантів.
Це просто безнадійно.
Вона шукає. Вона просто...
Вона не знає, що шукати.
Якби ми знали, про що йдеться в повідомленнях...
Якби ми знали про що йдеться в повідомленнях,
то нам не доводилося б їх розшифровувати.
Хто Аланів друг?
Г'ю. Він трохи нечема.
То він мій тип?
- Я вас познайомлю. - Ні.
Він сам підійде.
- Ти впевнена? - Так.
Я всміхнулася йому 15 хвилин тому
і більше на нього не дивилася.
Хто це із Джоан?
Гм?
А, Гелен. Вони разом працюють.
Вона дуже гарненька.
Вона хоче, щоб я підійшов.
Що? Звідки ти знаєш?
Вона всміхнулася мені деякий час тому
і відтоді на мене не дивиться.
Піймався.
Чому, коли я була самотня,
мені це здавалося страшенно нудним, а тепер, коли я заручена,
я вважаю, що це страшенно весело.
Бінґо. Вона в грі.
Алане, познайом нас.
Що? Чому я?
Бо ніщо так, як заручини подруги,
не викликає в жінки бажання зробити те, про що вона потім шкодуватиме,
із вродливішим приятелем нареченого.
Пішли.
Півкрони на те, що Алан це повністю провалить.
Не приймаю ставку.
- В Алана Тюрінґа є теорія. - У нього їх багато.
Він вважає, що правила,
які забороняють чоловікам і жінкам працювати разом, встановлені,
бо таке сусідство неодмінно приводить до романів.
Що? Ні, я так не вважаю. Я...
Утім,
я не згоден.
- Невже? - Так.
На мою думку, якби я працював поруч із жінкою цілими днями,
я б міг цінувати її здібності та інтелект,
не вкладаючи її до ліжка.
Вибачте, ми знайомі?
Не пригадую. Але припустімо, що ні.
Гелен Стюарт. Г'ю Александер.
То з ким Ви погодитеся,
з Аланом чи зі мною? - З Аланом, звісно.
Ви мені лестите, але насправді я не вважаю...
- Дурниці. - Я працюю з чоловіком
щодня і, нічого не можу з собою вдіяти,
схоже, я трохи захопилася ним.
Хто ж цей чоловік? Я можу надерти йому дупу.
Не хвилюйтеся, все цілком невинно.
Ми навіть ніколи не зустрічалися. Він німець.
Тепер я й справді хочу його вбити.
Що Ви мали на увазі, коли сказали, що працюєте поруч із німцем?
Кожна з нас перехоплює повідомлення
з конкретної німецької радіовежі.
Тож у нас є колега по той бік,
який уводить повідомлення.
Всі друкують з різним натиском,
тож ми впізнаємо ритм нашого колеги.
Це дивним чином інтимно.
Я почуваюся так, наче добре його знаю.
Шкода, що у нього є дівчина,
та ось чому я не згодна з Вами, містере Александер.
Бо я закохана в когось на зразок співробітника,
хоча ми ніколи не зустрічалися.
Дозвольте пригостити Вас пінтою пива,
щоб я міг пояснити, чому Ви помиляєтеся.
Будь ласка.
Чудово.
Дякую.
Дві пінти. У вас є терновий джин?
Якщо тобі цікаво, то так виглядає флірт.
Гелен!
Що, справді немає цигарок?
Алане...
Так, Алане?
Чому ти думаєш,
що в твого німецького колеги є дівчина?
- Це просто дурний жарт, не переймайся. - Ні, ні, ні, ні. Розкажи.
Кожне з його повідомлень
починається з тих самих п'яти літер:
C-І-L-L-Y.
Тож, я підозрюю, що Циллі - це ім'я його коханої.
Це неможливо.
Німців навчають використовувати п'ять довільних літер
на початку кожного повідомлення.
Цей хлопець так не робить.
Гадаю, любов штовхає людей на дивні вчинки.
У цьому випадку через любов Німеччина щойно програла всю трикляту війну.
О!
Ходімо, Пітере.
Вибач.
Алане! Алане!
- Агов, агов! - Алане!
Я лише хочу...
Г'ю Александер. Джон Кернкросс.
Пітер, трясця, Гілтон.
Алане? Що, що...?
Що...
Що, як... Що, як "Крістоферу"
не потрібно шукати серед усіх варіантів налаштувань?
Що, як йому треба шукати лише ті слова, які
як ми знаємо,
точно будуть у повідомленні? - Повторювані слова, передбачувані слова.
Саме так.
Ось дивіться, одне з них.
"0600 годин. Сьогодні ясна погода.
Дощ увечері. Гайль Гітлер."
Ось воно.
Власне.
Вони надсилають прогноз погоди щодня о шостій ранку.
Тож три слова, які, як нам відомо, точно будуть
в кожному повідомленні о шостій ранку - це, звичайно, "погода", i
і... - "Гайль", трясця, "Гітлер".
Гайль, трясця, Гітлер.
Ось ранкове повідомлення о 6:00.
Г'ю, шестірня з літерами праворуч, налаштуй на...
Знаю, знаю, "погода" і "Гітлер".
Пітере, Джоне, пропустіть напругу через ці літери,
через шифратори позаду. - То ми використовуємо невизначені цикли?
Так. Джоан, що там в останньому ранковому повідомленні?
- L... - L...
H...
- H... - W...
W...
- A... - A...
- Q. - Q.
Зроблено.
Ну ж бо. Ну ж бо, "Крістофере".
О Боже.
Що сталося?
- Спрацювало? - Алане?
Алане! Алане!
Потрібне нове повідомлення.
Останнє перехоплене.
Дякую.
O... T...
- Готовий? - Так.
- M... - M...
- Y... - Y...
- M... S... - M... S...
- A... I... - A... I...
- C... - C...
- T... - T...
- R... - R...
- I... - I...
- S... O... - S... O...
- A... - A...
- Y... R... I... - Y... R...
I.
"KMS "Ягуар" з точки...
направлений на 53 градус 24 мінути північної широти
і з точки... на один градус на захід."
Гайль Гітлер.
Ось скільки німецької треба знати,
щоб зламати "Еніґму".
Так!
О!
- M... - M...
- A... - A...
- Y... - Y...
- I... - I...
- T... - T...
- R... - R...
- O... - O... T...
- T... A... - A...
- H... - H...
- Q... - Q...
- U... - U...
- R. - R.
Господи, ти це зробив.
Ти щойно переміг нацизм завдяки кросворду.
У світі є п'ятеро людей,
які знають позицію кожного корабля в Атлантиці.
- І всі вони в цій кімнаті. - Господи милосердний.
О, не думаю, що навіть Він має таку владу,
яку маємо ми. - Ні.
Буде атака
на британський пасажирський конвой.
Ось тут.
Господи, ти права. Всі ці підводні човни
всього за 20-30 хвилин звідти. - Цивільні.
Їх там сотні. Ми можемо врятувати їхні життя.
Я подзвоню Денністону,
щоб він міг попередити Адміралтейство.
Думаєш, ще достатньо часу, щоб врятувати їх?
Має бути, якщо ми зможемо додзвонитися.
Кабінет капітана Денністона,
будь ласка. Це нагально.
Ні.
Що ти в біса робиш?
Не можна дзвонити Денністону.
Не можна розповідати йому про атаку.
- Про що це ти? - Ми можемо викликати
повітряне прикриття для цього конвою за 10 хвилин.
Хай підводні човни
потоплять конвой. - Послухай, це був довгий день,
може ти трохи...
- Немає часу... - Ні!
О! Г'ю! Г'ю! Годі!
- Досить уже! - Припини, Г'ю!
Джоне, до атаки залишилися лічені хвилини.
Ні, все добре, все добре.
Все добре.
Знаєш, чому людям подобається насильство, Г'ю?
Бо це таке приємне почуття.
Іноді ми не можемо робити те, що приємно.
Ми повинні робити те, що логічно.
А що логічно?
Найважче брехати тому,
хто очікує брехню.
О Боже.
Що?
Того, хто очікує на брехню,
не просто обдурити.
Чорт, Алан правий.
Що?
Що подумають німці, якщо ми знищимо
їхні підводні човни?
Нічого. Вони будуть мертві.
Ні.
Ні, ти не маєш рації.
Отож наш конвой
несподівано змінює курс,
ескадрилья наших бомбардувальників
дивом знижується саме над координатами підводних човнів.
Що тоді подумають німці?
Німці дізнаються,
що ми зламали "Еніґму".
Вони припинять радіозв'язок уже до півдня,
і змінять алгоритм "Еніґми"
ще до вихідних. - Так.
Два роки роботи.
Все, що ми тут зробили,
буде даремним.
На тому конвої 500 цивільних.
Жінки,
діти.
Ми дозволимо їм загинути.
Наше завдання -
не врятувати один пасажирський конвой, а виграти війну.
Нашим завданням було зламати "Еніґму".
Ми це зробили.
А тепер найважче - зберегти це в таємниці.
"Карлайл".
Що?
Конвой, який ви збираєтеся...
HMS "Карлайл" - один із кораблів.
Ми не можемо скористатися всією інформацією.
Добре, не будемо.
Лише цією.
Пітере, що з тобою?
Мій брат,
він на "Карлайлі".
Молодший лейтенант.
Мені...
Мені дуже шкода.
Ким ви себе вважаєте?
Це... Це ж мій брат.
Мій старший брат, гаразд? І ви маєте
кілька хвилин, щоб завадити його вбивству.
Ми не можемо.
Він правий.
Алане.
Джоан.
Г'ю.
Джоне.
Будь ласка, я...
Німці, вони нічого не запідозрять
через те, що ми зупинили одну атаку.
Ніхто не дізнається.
Я прошу вас,
як ваш друг.
Будь ласка.
Мені дуже шкода.
Ти не Бог, Алане, не тобі вирішувати,
хто житиме, а хто помре.
Але ми вирішуємо.
Чому?
Бо більше ніхто не може.
Чому ви мені це розповідаєте?
Нам потрібна Ваша допомога, щоб зберегти це в таємниці від
Адміралтейства, армії, військово-повітряних сил.
Ніхто не має знати, що ми зламали "Еніґму".
Навіть Денністон.
Який при цьому намагається Вас звільнити.
Ви можете подбати про це.
Доки ми розробляємо систему, щоб визначити,
якою частиною добутої інформації
можна скористатися, які атаки зупинити,
а яким дозволити відбутися.
Статистичний аналіз.
Мінімальна кількість дій,
щоб дозволити нам виграти війну,
і максимальна до того,
як німці щось запідозрять.
І ви довірите все це статистиці?
- Математиці? - Правильно.
А MI6 має висувати брехливі версії,
які ми розповідатимемо всім іншим.
Потрібне правдоподібне альтернативне джерело
всіх даних, якими Ви скористаєтеся. - Побрехенька,
щоб ми могли пояснити, як ми отримали цю інфомацію,
яка не матиме нічого спільного з "Еніґмою".
Тоді ви можете зливати ці історії німцям.
А тоді й нашим власним військовикам.
Дотримуючись суворої конспірації
навіть на найвищих державних рівнях.
Завдання саме для мене.
Алане, в мене рідко випадає нагода сказати таке,
але я дуже сподівався, що Ви виявитеся саме такою людиною.
Кодове ім'я було "Ультра".
Це була найбільша база військової розвідки
у світовій історії.
Так наче ми прослуховували приватний телефон Гіммлера.
I-E-O...
Нерозголошення стало нашим основним завданням,
і чомусь вони довіряли мені.
Пітере, в тебе є
630 розшифр...
...це шифр Біла,
закодовано фразою з книжки чи...
"Просіть, і дасться вам;
шукайте, і знайдете." Від Матвія 7:7.
Це ключ.
Пітер зрештою повернеться.
Джеку,
можеш залишити нас з Аланом на хвилинку?
Радянський Союз і ми
на одному боці.
Те, що я роблю, допоможе Британії.
Я повинен розповісти Денністону.
Ні, не треба.
Якщо ти розповіси йому мою таємницю,
я розповім твою.
Знаєш, що вони роблять з гомосексуалістами?
Ти більше ніколи не зможеш працювати,
ніколи не зможеш викладати.
Твоя дорогенька машина...
Навряд ти її ще колись побачиш.
Алло. Я хотів би
поговорити зі Стюартом Мінізом, будь ласка? Це нагально.
Хвилинку, будь ласка.
Алло. Мініз.
Дехто радить зберігати таємниці.
Набагато простіше, коли вони тобі не відомі.
Чи вони відкривали над парою мої листи, чи прослуховували мій телефон?
Чи стежили за моїми нервовими прогулянками?
Я так і не дізнався.
Джоан?
Що...
Де Джоан?
У військовій в'язниці.
Що Ви зробили?
Розшифровані перехоплені повідомлення з "Еніґми".
Я знайшов купу таких біля ліжка. - Ні, ні. Це я дав їх їй
більше року тому, коли я намагався збагнути
зв'язок між... - Упевнений, так і було.
Денністон шукає радянського шпигуна.
Зараз він прочісує "Hut 8".
Я знаю, хто шпигун.
Це не Джоан. Це...
Це Кернкросс.
Я знайшов шифр Біла,
це Біблія.
Боже, хотів би я, щоб Ви були шпигуном.
Ви були б у цьому набагато вправнішим, ніж він.
Ви знали, що це він?
Ясна річ, я знав.
Я знав ще до того, як він прийшов у Блетчлі.
Чому, на Вашу думку, я влаштував його туди?
Але ж у нас є "Еніґма".
Так, польська розвідка...
Ви влаштували
радянського шпигуна у Блетчлі-парк?
Це дуже корисно - мати можливість,
зливати Сталіну таку інформацію, яку ми хочемо.
Черчилль справжній параноїк.
Не хоче ділитися ані крихтою інформації
з Радянським Союзом.
Навіть тією інформацією, яка може допомогти їм у боротьбі з німцями.
Забагато
таємниць.
Кернкросс, звісно, й гадки не має, що ми знаємо.
У нього не дуже світла голова.
Тому мені потрібна Ваша допомога.
Я хочу знати, що зливати Джону,
що передавати Радянському Союзу,
так само, як британцям.
Я... Я не шпигун.
Я... Я звичайний математик.
Я знаю багатьох шпигунів, Алане.
У Вас більше таємниць, ніж у найкращих з них.
Ви... Ви маєте пообіцяти, що звільните Джоан.
Так, Джоан на ринку.
Вона повернеться за годину. Я збрехав.
Я краще заберу це.
Якщо хтось про це дізнається,
в'язниця буде найменшою з її проблем.
О Алане,
у нас двох буде така чудова війна.
Мені потрібно, щоб ти пішла з Блетчлі.
- Що? - Мініз. Я йому не довіряю.
- Тут небезпечно. - Думаєш, є якесь безпечніше місце?
Ти повинна піти.
Ти повинна піти якнайдалі від мене.
Алане, що трапилося?
Ми більше не можемо бути заручені.
Ти... Твої батьки мають тебе забрати
і знайти тобі чоловіка деінде.
Що з тобою?
Я маю тобі щось сказати.
Я...
Я гомосексуаліст.
Гаразд.
Ні, ні. Чоловіки, Джоан,
не жінки.
Що з того?
Я щойно тобі сказав.
Що з того?
У мене були певні підозри, вже давненько.
Але ми не такі, як інші люди.
Ми любимо одне одного в наш власний спосіб,
і разом ми можемо мати таке життя, яке захочемо.
Ти не будеш ідеальним чоловіком.
Що ж, можу пообіцяти,
що й я не маю наміру ставати ідеальною дружиною.
Я не готуватиму тобі ягня весь день, чекаючи
твого повернення з роботи.
Я працюватиму.
Ти працюватимеш.
І в нас буде товариство одне одного.
У нас буде розум одне одного.
Цей шлюб буде кращим, ніж більшість.
Бо ти мені небайдужий.
А я небайдужа тобі.
І ми розуміємо одне одного краще,
ніж будь-хто інший.
Це не так.
- Що? - Ти мені байдужа.
І завжди була байдужа.
Ти просто була мені потрібна, щоб зламати "Еніґму".
Я це зробив, тож тепер ти можеш іти.
Нікуди я не піду.
Я змарнувала надто велику частину життя,
переживаючи, що ти про мене подумаєш,
чи що мої батьки про мене думають,
чи хлопці з "Hut 8", чи дівчата з "Hut 3".
І знаєш, що? З мене досить.
Важливішої роботи в мене ніколи не буде,
і ніхто мене не зупинить.
І, будь певен, не ти.
Знаєш, вони були праві.
Пітер, Г'ю, Джон.
Ти справді чудовисько.
Війна затягнулася на ще два
самотніх роки,
і щодня ми робили
наші криваві розрахунки.
Щодня ми вирішували, хто житиме, а хто помре.
Щодня ми
допомагали Союзникам перемагати, і ніхто про це не знав.
Сталінград.
Арденни.
Нормандська операція.
Всі ці перемоги не були б можливими
без інформації, яку ми надавали.
А люди говорили,
що війна - це епічна битва між цивілізаціями,
свобода проти тиранії,
демократія проти нацизму.
Мільйонні армії
стікають кров'ю,
флотилії кораблів тягарем лежать на океанах,
літаки скидають бомби з неба
аж доки заступлять навіть сонце...
Для нас війна була не такою.
Для нас, півдесятка
любителів кросвордів
у крихітному селі в Південній Англії.
[Вінстон Черчилль]: Це наша перемога.
Перемога
ідеї свободи
в кожній країні.
[Президент Трумен]: Це урочиста й славетна мить.
Хотів би я, щоб Франклін Д. Рузвельт
дожив до цього дня.
Чи був я Богом?
Ні. Бо не Бог виграв війну.
А ми.
То що тепер?
Мабуть, повертаємося до університету?
Так, щось таке.
Але ви повинні зробити ще дещо,
щоб ваша служба країні завершилися.
І що ж?
Спаліть усе.
- Спалити? Чому? - Коли ви починали, вам сказали,
що це цілком таємна програма - ви думали, ми жартуємо?
- Але ж війна закінчилася. - Ця війна так.
Але будуть інші.
І ми знаємо, як зламати шифр,
який, на думку всіх інших, незламний.
Саме так.
Знесіть усе докупи. Підпаліть.
Розвійте попіл.
Ви ніколи раніше не зустрічалися.
Ніхто з вас навіть не чув
слова "Еніґма".
Щасливої дороги додому.
Опануйте себе. Якщо поталанить,
ви більше ніколи не зустрінете ані мене, ані одне одного.
Це неймовірно.
Тепер, детективе,
Вам судити.
Тож скажіть мені,
хто я?
Я машина?
Чи людина?
Я військовий герой?
Чи злочинець?
Не мені судити.
Тоді Ви нічим мені не допоможете.
Увійдіть.
Ви хотіли мене бачити, сер?
Тюрінґу, сідайте.
Щось сталося?
Ви з Крістофером Моркомом досить близькі.
Я б так не сказав.
Ваш учитель математики каже,
що ви просто нерозлучні.
Ми найкращі учні з цього предмету.
Він упіймав вас, коли ви обмінювалися записками.
Криптографія, щоб збавити час. Заняття занадто прості.
Ви і Ваш приятель розв'язуєте математичні завдання на уроках математики,
бо заняття надто дурні?
Він мені не друг.
Мені сказали, що він Ваш єдиний друг.
Хто Вам сказав?
Ми отримали деяку інформацію щодо Моркома.
Чому я тут?
Крістофер помер.
Я не розумію.
Його мати надіслала листа сьогодні вранці.
Бачиш-но, сім'я була у відпустці.
Я не розумію.
У нього був туберкульоз,
я впевнений, він розповідав Вам,
тож це не стане шоком, але
все одно,
мені шкода.
Ви помиляєтеся.
Він не казав тобі?
Він уже давно хворів.
Він знав, що це скоро станеться.
Але він не занепадав духом.
Хороший хлопець.
- Тюрінґу, з Вами все гаразд? - Так. Звісно.
Як я сказав, я не дуже добре його знав.
А, зрозуміло.
Дуже добре.
Можна йти, директоре?
Вітаю, сер.
ПРОФЕСОР КЕМБРИДЖА ЗАСУДЖЕНИЙ ЗА НЕПРИСТОЙНУ ПОВЕДІНКУ
Вибач.
Я б прийшла.
Я б свідчила.
І що б ти сказала?
Що я не гомосексуаліст?
Алане, це серйозно.
Вони могли тебе ув'язнити.
Чорт.
Твої руки. Ти сіпаєшся.
Ні, ні. Зовсім ні.
Алане.
Це через ліки.
Які ліки?
Суддя дав мені вибір:
два роки у в'язниці
або гормональна терапія.
О Боже.
Так, так, саме так.
Хімічна кастрація.
Щоб вилікувати мої
гомосексуальні нахили.
Звісно, я вибрав це.
Тобто, я б не міг
працювати у в'язниці, і ...
Гаразд.
Тепер я збираюся поговорити з твоїми лікарями.
- Я збираюся поговорити з твоїми адвокатами. - Зі мною все добре.
- Будь ласка, дозволь допомоги тобі. - Ні, мені не потрібна твоя допомога,
дякую.
Алане, ти не повинен переживати це самостійно.
Я не сам.
Ніколи не був.
"Крістофер" став таким розумним.
Якщо я припиню лікування,
то вони...
відберуть його у мене.
Ти...
Ти не можеш дозволити їм цього зробити. Ти не можеш.
Ти... Ти не можеш дозволити їм залишити мене на самоті.
Я не хочу... Не хочу бути сам.
- Я не хочу бути сам. - Добре, добре, добре.
Все добре.
Все гаразд. Ходи, сідай.
Все добре.
Сідай.
Все гаразд.
Ця обручка набагато гарніша,
ніж та, яку я зробив для тебе.
Так. Його звуть Джок.
Він військовик,
якщо ти можеш в це повірити.
Ми разом працюємо.
Може, розв'яжемо кросворд?
У нас це займе всього п'ять хвилин.
Чи, в твоєму випадку, шість.
Ось.
Можливо, пізніше.
Так, звісно.
То ти отримала все, чого прагла?
Роботу, чоловіка.
Нормальне життя.
Ніхто нормальний не міг цього зробити.
Знаєш, сьогодні вранці
я їхала потягом
через місто, яке б не існувало,
якби не ти.
Я купила квиток у чоловіка,
який, найімовірніше, був би мертвий, якби не ти.
На роботі
я вивчаю
цілу галузь наукових знань,
яка існує лише завдяки тобі.
Якщо ти хотів би бути нормальним,
то, можу заприсягтися, що я цього не хотіла б.
Світ став незрівнянно кращим
саме тому, що ти не нормальний.
Ти...
Ти справді так вважаєш?
Я вважаю,
що іноді люди,
про існування яких ніхто навіть не здогадується,
роблять речі,
які годі уявити.
Через рік після санкціонованої урядом гормональної терапії
Алан Тюрінґ здійснив самогубство 7 червня 1954 року.
Йому був 41 рік.
У період між 1885 і 1967 роками приблизно 49 тисяч гомосексуалістів були звинувачені
в непристойній поведінці за британським законом.
У 2013 році королева Єлизавета ІІ, скориставшись королівською прерогативою, посмертно помилувала Тюрінґа,
вшанувавши його безпрецедентні досягнення.
Історики припускають, те, що "Еніґма" була зламана, скоротило війну більш, ніж на два роки,
врятувавши понад 14 мільйонів життів.
Це було державною таємницею понад 50 років.
Робота Тюрінґа надихнула цілі покоління на дослідження того,
що науковці називали "машинами Тюрінґа".
Тепер ми називаємо їх комп'ютерами.
Засновано на книзі Ендрю Годжеса "Алан Тюрінґ: Еніґма"
Залюбки переклала химерка.
Цитата з Біблії в перекладі Івана Хоменка.
Дякую за увагу.